![Zagreb, 030113.Banski dvori, Hrvatska Vlada.U zgradi Hrvatske Vlade odrzana je prva ovogodisnja redovna sjednica Vlade Republike Hrvatske.Na fotografiji: ministar financija Slavko Linic.Foto: Damjan Tadic / CROPIX](https://static.jutarnji.hr/images/live-multimedia/binary/2016/4/9/19/545204.bin.jpg)
Hrvatska je po glavi stanovnika najveći proizvođač transformatora na svijetu! Hrvatski građani, koji čine tek 0,06 posto svjetske populacije i stvaraju samo 0,08 posto svjetskoga bruto proizvoda, osvojili su dva posto vrijednosti svjetskoga tržišta transformatora ili 33 puta više od onoga što bi im proporcionalno pripadalo. A sva ta proizvodnja nalazi se većinom na jednome mjestu, na zagrebačkom Jankomiru, u Ulici Josipa Mokrovića, u tri tvornice koje pripadaju dvama ovisnim poduzećima i jednoj mješovitoj tvrtki pridruženoj holdingu Končar - Elektroindustrija d.d.
Ulaz kao park
To su tvornica Končar - Mjerni transformatori, zatim tvornica Končar - Distributivni i specijalni transformatori (D&ST) i tvornica Končar - Energetski transformatori: prve dvije su članice Grupe Končar, a u trećoj je Končarov partner sa 51 posto kapitala njemački div Siemens.
Ulaz u tvornički kompleks je kao park: gusta šuma i puno kultiviranog zelenila.
“Na području na kojem su po zemaljskoj kugli raspoređeni Končarevi mjerni transformatori sunce nikad ne zalazi“, kaže Boris Bojanić, član Uprave tvornice koju smo prvu posjetili. Mjerni transformatori sliče manjim ili većim stupovima od rebrastog izolacijskog porculana s povećanom metalnom ‘glavom’, a u transformatorskim stanicama služe da bi visoke napone i struje prilagodili uređajima za mjerenje, zaštitu i upravljanje. Najatraktivniji dijelovi tvornice su ispitna stanica, golema prostorija oklopljena Faradeyjevim kavezom i izgleda poput utrobe svemirskog broda te pogoni u kojima se bakrena žica namata na feromagnetsku jezgru, da bi se potom obukla sa specijalnim papirom koji, kada se impregnira mineralnim uljem, služi za izolaciju.
Papirnim trakama i listićima unutarnje dijelove transformatora omataju većinom žene, radnice, i to u parovima. Pokušali su i s muškarcima, kaže nam naš vodič Tatjana Kukavica, pomoćnica direktora prodaje i marketinga, ali rezultati nisu bili ni približno tako dobri kao oni koje su postigle brižne i vješte ženske ruke.
Ukupno su u proizvodnji 163 radnika; zajedno sa 73 zaposlenika u ostalim službama, lani su prodajom mjernih transformatora u 50 zemalja svijeta zaradili nešto manje od 200 milijuna kuna i 16,8 milijuna kuna čistoga profita.
D&ST je lani prodao transformatora za 680 milijuna kuna, ili 207 tisuća eura po jednom zaposlenom, kojih je zadnjega dana prosinca 2012. bilo točno 447. Samo u zadnjih deset godina u Končareva društva koja proizvode transformatore investirano je 650 milijuna kuna, a proizvedeno je i prodano različitih transformatora u vrijednosti od 15 milijardi kuna.
Posjet Končaru na Jankomiru završili smo obilaskom tvornice energetskih transformatora u kojoj Siemens ima 51 posto kapitala, a Končar 49 posto. Branko Tomić iz odjela za marketing i prodaju pokazao nam je kako se tu grade prave transformatorske grdosije, velike poput lokomotive. ‘Proizvodnja’ tu nije posve prikladna riječ. Mjere sigurnosti iznimne su pa posjetitelji moraju na noge navući zaštitne gumene cipele, a na glave staviti kacige. Proizvodni je proces sličan onome u susjednim specijalnim transformatorima, samo je sve za klasu veće, krupnije i u pogonima je manje ljudi.
Uvijek isti šef
Tu je 512 zaposlenih lani zaradilo 140 milijuna eura. Gotovo svi njihovi transformatori prodani su izvan Hrvatske, dosad u 83 zemlje svijeta. Dogodine će Angola biti 84. Siemens po svijetu ima dvadesetak tvornica transformatora, no hrvatska im je, kako kažu, flagship. Možda i zato što već 23 godina ima istoga direktora, Ivana Milčića. Jednako toliko na pozicijama predsjednika uprava su i Ante Rogoznica u Končaru - Mjernim transformatorima i Ivan Klapan u Končaru - D&ST-u. Sva trojica potekla su iz Končara.
Unikatni transformatori idu za Nigeriju, Kuvajt, EU...
Končar - D&ST ostavlja dojam savršene organizacije. Slaganje jezgri, namatanje kalemova zavojnica raznih veličina i oblika, potom montiranje i umetanje u čelična kućišta koja nazivaju kotlovima, u koje se na kraju nadolijeva izolacijsko ulje... odvija se kao u košnici, bez puno riječi, uigrano, hitro. U zraku vlada zavodljivi šušur ritmičkog udaranja rezača, brujanja kompresora, reskog zvuka bušilica.
Sve je prožeto mirisom papira, ulja i drva. Posjetitelja obuzme zadovoljstvo kada i u Hrvatskoj vidi tako precizan ručni rad na složenim i krupnim uređajima koji su najsofisticiraniji rezultat vrhunske znanosti.
Usput saznajemo i zanimljivosti: kada se unutarnji, aktivni dio srednjih transformatora, težak i po 40 do 50 tona konačno osuši u “pećnicama” velikim poput sobe, iz njih iscuri 100 do 150 litara vode! A za “potapanje” transformatora tvornica troši dvije cisterne ulja tjedno.
I u D&ST-u vjerojatno je najatraktivniji dio ogromni ispitni laboratorij u koji je tvrtka uložila 106 milijuna kuna i koji je u lipnju ove godine svečano pustio u rad premijer Milanović.
Ti će transformatori većinom završiti u zemljama Europske unije, no mnogi će biti prodani i u Nigeriji, Kuvajtu, nordijskim zemljama.