![32526839](https://static.jutarnji.hr/images/slike/2024/03/05/k_32526839_640.jpg)
Gradnja vlastite obiteljske kuće jedna je od najvećih životnih odluka i zasigurno jedna od najvećih životnih investicija. Međutim, svatko tko planira graditi kuću, svjestan je da ulazi u kompliciran postupak, prepun raznih nepoznanica, na koje bez stručnog vodstva i podrške neće znati pravilno reagirati i donijeti odgovarajuće odluke, koje će ga u konačnici skupo koštati.
Jedna od najvećih nepoznanica svakako je cijena gradnje, ali na to pitanje nema jedinstvenog odgovora. Posebice u današnje vrijeme značajnog rasta cijena građevinskih materijala, nedostatku radne snage i inflacije. No, mnoge informacije o gradnji, ponudi na hrvatskom tržištu, kulturi građenja i održivom razvoju, moći će se doznati na sajmu arhitekture i graditeljstva ArhiBau.hr 2023, koji se, uz komplementarne sajmove interijera i dizajna, održava na Zagrebačkom velesajmu od 26. rujna do 1. listopada.
"Trodnevni program konferencije održat će se od 27. do 29. rujna, a okupit će vodeće arhitekte, urbaniste, građevinare, javnu upravu i druge stručnjake, koji će raspravljati o ulozi arhitekture i graditeljstva u oblikovanju životnih i radnih prostora budućnosti", navode organizatori.
Ovogodišnja tema konferencije ArhiBau.hr postavlja pitanje kako će se prostori razvijati kako bi zadovoljili potrebe dinamičnog i promjenjivog svijeta, te koje se strategije u arhitekturi, urbanizmu, prostornom planiranju, dizajnu i građenju mogu primijeniti za oblikovanje održivih, funkcionalnih i otpornijih prostora.
Na dan otvorenja sajma ulaz je besplatan, dok će se ostalih dana naplaćivati. Detaljni program ArhiBau.hr sajma može se naći na www.arhibau.hr, kao i prijava za sudionike.
Budući da nas od sajma dijeli još svega dva tjedna, u suradnji s nekoliko arhitekata i stručnjaka izradili smo okvirni troškovnik za gradnju obiteljske kuće površine 200 četvornih metara.
Svi naši sugovornici ističu kako je prvi i glavni uvjet za gradnju kuće, a kako bi se zadovoljili svi zakonski i pravni uvjeti, suradnja s projektantom, što je u Hrvatskoj najčešće arhitekt. I to već od odabira zemljišta, preko izrade glavnog i izvedbenog projekta, do odabira materijala, izvođača radova i stručnog nadzora.
- Svako toliko u inbox mi netko zaluta s pitanjem koliko stoji gradnja kuće. Ukratko, nemam pojma - iskreno je arhitektica Iskra Krznarić objavila na svojem profilu Arhitekt u šumi na društvenim mežama, dodajući kako se zbog velike fluktuacije cijena na tržištu u posljednjih nekoliko godina, što je posljedica globalnih događanja, nikad ne usudi odgovoriti na to pitanje.
Ipak, postoji niz faktora koji nemaju veze s aktualnim događanjima, a uvijek utječu na cijenu gradnje obiteljske kuće.
- Tri su osnovne kategorije ulaznih podataka na temelju kojih projektiramo, između ostalog, obiteljsku kuću: želje investitora; datosti lokacije, što podrazumijeva okolnosti unutar kojih će se nalaziti građevina; te prostorni planovi, čiji se uvjeti moraju zadovoljiti, a ovise od lokacije do lokacije. Primjerice, mogu određivati veličinu kuće u odnosu na parcelu, smije li krov biti ravan ili kosi... - nabraja arhitektica.
Na jednostavnom primjeru, neovisno o površini kuće, slikovito pojašnjava što sve može utjecati na cijenu gradnje, počevši samo od lokacije, odnosno zemljišta: ima li pristupnih cesta do parcele, koja je orijentacija, je li teren ravan ili u nagibu pa se moraju kopati veliki temelji, ima li visokih podzemnih voda...
- Nemoguće je odrediti fiksnu cijenu gradnje. Ista kuća na tri različite lokacije može imati tri potpuno različite finalne cijene. Na idealnom terenu, odnosno na ravnoj, mekanoj i plodnoj zemlji, bit će jedna cijena, no promijeni li se samo jedna okolnost, kao što je razina podzemnih voda, ili ako je riječ o stjenovitom tlu koje je teško iskopati, trošak gradnje bit će veći. Ili ako do idealne parcele vodi strmi i uski makadamski put, kojim ne mogu prolaziti veliki kamioni, transport potrebnog materijala i radne snage bit će otežan, što će povisiti trošak. Znači, samo jedan zahvat u prostoru, a da ne ulazimo u ostale značajke same kuće, može drastično utjecati na cijenu - pojašnjava Iskra Krznarić.
Naravno, ako je kuća površinom veća, bit će potrebno i više građevinskog materijala, što će opet povisiti ukupan trošak.
Dakle, prva stavka je trošak kupnje građevinskog zemljišta, koji je veći što je sama lokacija atraktivnija, zatim trošak potrebne projektne dokumentacije, trošak građevinske dozvole, priključaka te komunalnih i vodnih doprinosa, a zatim i trošak gradnje. Pritom trošak gradnje već u samom startu određuju zemljani radovi. I to nevezano je li riječ o drvenoj ili zidanoj kući.
Arhitektica Josipa Ćuk iz Yok studija kaže kako se u Hrvatskoj najčešće zidaju kuće, odnosno grade se od opeke, u kombinaciji s armirano-betonskim zidovima, odnosno pločama i temeljima, prema pozicijama i proračunima projekta nosive konstrukcije. U posljednje vrijeme investitori se raspituju i za montažne kuće, jer su one nešto jednostavnije i brže u izgradnji, a cjenovno su počele parirati klasičnoj zidanoj kući.
- Sve više ljudi odlučuje se za manje obiteljske kuće, od 100 do 150 četvornih metara, no često tijekom projektiranja dođemo do zaključka kako bi te kvadrate trebali malo povećati. Većinom svi uz obiteljske kuće žele garažu koja je minimalno 30 četvornih metara, i odjednom 100 četvornih metara postane premalo za tri spavaće sobe i ostale prostore koji svaki boravišni prostor mora imati: kuhinju, blagovaonicu, dnevni boravak, kupaonicu... Tako da obiteljska kuća završi na 150 - 180 četvornih metara. Zanimljiv je primjetan trend da investitori sve više žele "proširene stanove s prostranim terasama". Tako se može oblikovati manji zatvoreni korisni prostor te se oslobađa parcela za zelenilo, vrtove i boravljenje na otvorenom. Općepoznato je da nam nedostaje zelenila, a smatram da oni koji se odluče živjeti u kući trebaju moći uživati i u okućnici, jer ona daje dodanu vrijednost kući i čini ju drugačijim tipom stanovanja od višestambenih zgrada - kaže Josipa Ćuk.
Podržavajući EU viziju dekarbonizacije zgrada do 2050. godine, u Hrvatskoj trenutačno prema propisima, svaka zgrada, pa tako i obiteljska kuća, mora ispunjavati zahtjeve za nZEB (zgrada gotovo nulte energije). To su zgrade koje imaju vrlo visoku energetsku učinkovitost, uz najmanje 30 posto udjela obnovljivih izvora energije, gdje postoji niz mogućnosti, od najpoznatijih fotonapona, dizalica topline, vjetroelektrane...
Bojan Milovanović, izvanredni profesor na Građevinskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu, kaže kako se svaka građevina može "natjerati" u nZEB ili standard pasivne kuće, bez obzira je li za njezinu gradnju korišten beton, drvo, slama, kamen, plastika... samo je pitanje koliko će to koštati.
- Takva gradnja mora zadovoljiti propisane kriterije glede toplinske i zrakonepropusne ovojnice, toplinskih mostova, prozora, mehaničke ventilacije (rekuperator zraka) i obnovljivih izvora energije - kaže.
Odabir materijala za gradnju kuće, dodaje Milovanović, ovisi o željama investitora, koji bi u obzir trebao uzeti lokaciju, odnosno podneblje, zatim dostupnost materijala, njihova svojstva, odnosno prednosti i nedostatke... Na tržištu postoji velika ponuda građevinskog materijala, a posljednjih godina primjetna je modernizacija materijala i zavidan napredak u njihovoj proizvodnji i inovacijama, uz veliku pozornost usmjerenu na "zelenu gradnju" i smanjenje negativnog utjecaja na okoliš.
- Ne bih rekao da postoje zastarjeli načini gradnje, industrija građevinarstva se razvija. I kod tradicionalnijeg pristupa gradnje, kao što je gradnja drvom, tehnologije i materijali konstantno napreduju. Tendencija proizvođača je smanjiti svoje troškove proizvodnje, ostvariti napredak u smislu svojstva materijala, ostvariti učinkovitost u smislu što lakše i brže gradnje te istodobno smanjiti utjecaj na okoliš, što je posljednjih godina na Zapadu imperativ - kaže Milovanović.
Primjerice, pojedine tvrtke izbacuju materijale i resurse koji imaju veliki utjecaj na okoliš i uvode one s manjim i značajno manjim utjecajem na okoliš.
Na sajmu ArhiBau.hr u Zagrebu jedan od izlagača bit će i tvrtka Nexe, koja je razvila novi, niskougljični cement GRAND e+.
- On u potpunosti odgovara zahtjevima modernoga graditeljstva, a nastao je kao rezultat praćenja svjetskih trendova cementne industrije, i u skladu s naporima za smanjenje ugljičnog otiska. U odnosu na industrijski standard, taj cement proizvodi se uz smanjenje CO₂ emisije za više od 25 posto, a uz zadržavanje svih tehničkih karakteristika proizvoda. Posebno smo ponosni na naš posljednji i najvredniji projekt CO2NTESSA. Riječ je o vrlo opsežnom i složenom projektu CO₂ neutralne i troškovno učinkovite proizvodnje cementa, koji smo osmislili u suradnji s njemačkom korporacijom ThyssenKrupp. Taj projekt uključuje primjenu tehnologije koja će potpuno eliminirati emisije CO₂ u proizvodnji i u konačnici stvoriti preduvjete za proizvodnju CO₂ neutralnog cementa - ističu iz tvrtke Nexe.
Razvijaju i druge proizvode. Za svoje termoblokove kažu da, uz izvrsna termoizolacijska svojstva i dobru zvučnu izolaciju, štede vrijeme pri gradnji zbog svojih većih dimenzija u odnosu na klasične blokove, a proizveli su i glineni crijep u potpunosti od prirodnih materijala.
Govorimo li o opeci, danas na tržištu postoje moderne vrste, koje su skuplje od opeke čija je tehnologija proizvodnje stara 20 godina, ali nude niz prednosti: uštedu u vremenu gradnje, smanjenju potrebu za materijalom za žbukanje i sušenje žbuke, smanjuju debljinu toplinske izolacije... što na kraju daje niže troškove gotovog zida.
- Na tržištu postoje moderni proizvodi, poput brušene opeke, koja izbacuje mort iz uporabe te se zida poliuretanskom pjenom, odnosno specijaliziranim ljepilom, gdje nakon nekoliko minuta više ne možete odvojiti zalijepljenu opeku. Kaže se da za jednu obiteljsku kuću, u klasičnoj gradnji, trebate 10 kubika morta, dok u ovom slučaju dolazi do 70 posto brže gradnje, uz korištenje manje materijala i manje radnika, i to u situaciji kad imate krizu s radnom snagom. Također, postoje opeke punjene izolacijskim materijalom, kod kojih ne treba postavljati dodatnu toplinsku izolaciju, čime se štedi na debljini zida, materijalu... - nabraja Milovanović.
Najveći iskorak u drvenoj gradnji u Hrvatskoj, pak, predstavlja CLT (križno lamelirano drvo), dok je u inozemstvu prisutan i LVL (lamelirana furnirska građa). No, treba znati da je CLT skuplji od kanatnih sustava i okvirne drvene gradnje, odnosno drvenih okvira i stupaca ispunjenih izolacijskim materijalom.
- Konstrukcija drvene gradnje je lagana, što omogućuje manje opterećene temelje, a ako se između stupaca ugrađuje toplinska izolacija, zidovi su tanji, što je bitno kod troška za komunalnu naknadu, koja se obračunava prema bruto volumenu građevine, a ostvaruje se i veća korisna površina unutarnjeg dijela. No, treba znati da takva gradnja zahtijeva izvođenje parne brane, kojom se rješava zrakonepropusnost i zahtijeva dobro izvođenje. Mnogi će se preplašiti, ali određeni problemi kod drvenih kuća literaturno su dokazani. Ako imate vlagu u drvenoj konstrukciji, ona će istrunuti. Zbog toga radove moraju obaviti kvalitetni i pouzdani izvođači, kojih ima u Hrvatskoj. Ako su radovi kvalitetno napravljeni, gotova drvena kuća, ispitana na zrakopropusnost metodom "blower door", također će biti vrlo kvalitetna i trajna - kaže Milovanović.
Kad je riječ o cijenama građevinskih materijala, ističe kako u posljednje vrijeme dolazi do njihove stabilizacije za većinu proizvoda, od opeke i drva, do PVC-a.
- Najskuplji je armirani beton, ali nema potrebe da se kuće, zbog straha od potresa, u cijelosti izvode od tog materijala - kaže Milovanović, dodajući kako je slama, primjerice, povoljnija od industrijski proizvedenog materijala, ali kod nje se javljaju drugi problemi. Osim malog broja projektanata specijaliziranih za slamu, problem je i nabava slame s potrebnim certifikatima, odnosno oznakama koje garantiraju da su proizvodi dokazanih svojstava ispitani za njihovu namjenu.
Dotaknuli smo se nakratko i prozora, čije se tvrtke također trude proizvoditi energetski štedljive i još izdržljivije proizvode, a istodobno raditi na poboljšanju svog ekološkog otiska. Primjerice, Gealan je bio prva tvrtka za preradu PVC-a u Europi, koja je uvela sustav upravljanja okolišem, a koji se kontinuirano provjerava u skladu s Europskom uredbom o ekološkom nadzoru.
- Gealan PVC prozorski profili napredovali su kontinuiranim usavršavanjem materijala u vlastitim laboratorijima. Što se tiče same cijene, ona je manja od cijene drvenih prozora i vrata, održavanja gotovo da i nema, a Gealan-acrylcolor® jedinstvena površinska tehnologija predstavlja izvanrednu raznolikost u dizajnu i boji. Tu jedinstvenu površinsku tehnologiju kontinuirano razvijamo više od 40 godina. Ispunjava najviše tehničke i funkcionalne zahtjeve za inovativne površine u boji - kažu u tvrtki Gealan, koja će također biti jedan od izlagača na sajmu ArhiBau.hr.
Osim što je ta tvrtka dugogodišnji partner najveće europske inicijative za recikliranje, VinylPlus®, uprava u sjedištu Gealana u Oberkotzauu i tvornica u Tanni, Thüringen, od 2020. godine u potpunosti se opskrbljuju obnovljivom energijom. Na obje lokacije pokrivaju se cjelokupne potrebe za električnom energijom, koja dolazi 100 posto iz biomase, a prelaskom na zelenu električnu energiju, štedi se ukupno oko 18.000 tona CO₂ godišnje.
Kod odabira prozora, smatra Milovanović, bitnije je ostakljenje od samog materijala okvira.
- Pogotovo u kontekstu toplinske ugodnosti u prostoru. Nažalost, naši propisi zanemaruju sustav hlađenja, pa su prema njima, dvostruka IZO stakla zadovoljavajuća. Ona to i jesu tijekom zime, kad propuštaju sunčevu energiju u prostor koja nas besplatno grije, ali jednako tako propuštaju ju je i tijekom ljeta, kad moramo potrošiti više energije za hlađenje prostora. Zbog toga su trostruka stakla bolji izbor - kaže.
Sve te smjernice investitor dobiva od projektanta, stoga je iznimno bitno u cijelom procesu pronaći kvalitetnog arhitekta koji će ga informirati i izraditi kvalitetnu projektnu dokumentaciju prema njegovim željama. Svakako, bitno je pronaći i pouzdane izvođače, što danas također nije lagan zadatak.
- Govorimo li o ukupnoj cijeni gradnje obiteljske kuće površine 200 četvornih metara, na ravnom terenu bez podrumske etaže, s kosim krovom crjepnog pokrova i prosječnog unutarnjeg uređenja, rekao bih da, recimo, iznosi 250.000 eura. Od tog iznosa recimo da je 150.000 potrebno da "kuću stavite pod krov", nakon čega dolazi unutarnje uređenje, instalacije, obloge, oprema... - kaže Milovanović, dodajući kako cijeli projekt može biti i skuplji, ovisno o standardu gradnje, modernijem oblikovanju, luksuznijoj unutarnjoj opremi...
Možemo, dakle, reći da bi gradnja kuće površine između 100 i 200 četvornih metara nakon završetka mogla stajati oko 250 do 300 tisuća eura. Pritom na projektiranje otpada 5 do 10 posto izgradnje, odnosno cijena projektiranja trebala bi biti od 10 do 20 tisuća eura. Sama cijena gradnje kuće srednjeg standarda, prema dostupnim podacima, iznosi oko 1300 eura po kvadratu.
Sponzorirani sadržaj je nastao u suradnji sa sajmom arhitekture i graditeljstva ArhiBau.hr